Fluorid hlinitý
Fluorid hlinitý | |
---|---|
![]() 3D model polyedru | |
![]() vzorec | |
![]() 3D model | |
Obecné | |
Systematický název | Fluorid hlinitý Trifluoralan |
Anglický název | Aluminium fluoride |
Německý název | Aluminiumfluorid |
Sumární vzorec | AlF3 |
Vzhled | bílý prášek nebo krystalky |
Identifikace | |
Registrační číslo CAS | 7784-18-1 32287-65-3 (monohydrát) 15098-87-0 (trihydrát) |
PubChem | 2124 |
ChEBI | 49464 |
Číslo RTECS | BD0725000 |
Vlastnosti | |
Molární hmotnost | 83,976 7 g/mol 101,022 g/mol (monohydrát) 138,023 g/mol (trihydrát) |
Teplota sublimace | 1 280 °C |
Hustota | 3,07 g/cm³ (0 °C) |
Rozpustnost ve vodě | 0,13 g/100 g (0 °C) 0,28 g/100 g (10 °C) 0,50 g/100 g (25 °C) 0,69 g/100 g (50 °C) 0,98 g/100 g (75 °C) 1,67 g/100 g (100 °C) |
Rozpustnost v polárních rozpouštědlech | roztoky fluoridů kapalný fluorovodík |
Struktura | |
Krystalová struktura | šesterečná |
Hrana krystalové mřížky | a= 492 pm c= 625 pm |
Termodynamické vlastnosti | |
Standardní slučovací entalpie ΔHf° | −1 510 kJ/mol |
Entalpie rozpouštění ΔHrozp | −164,3 J/g |
Entalpie sublimace ΔHsub | 3 240 J/g |
Standardní molární entropie S° | 66,48 J K−1 mol−1 |
Standardní slučovací Gibbsova energie ΔGf° | −1 431 kJ/mol |
Izobarické měrné teplo cp | 0,894 J K−1 g−1 |
Bezpečnost | |
[1] Nebezpečí[1] | |
R-věty | R22, R36/37/38 |
S-věty | S26 |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Fluorid hlinitý (chemický vzorec AlF3) je anorganická sloučenina primárně používaná ve výrobě hliníku. Může být připraven synteticky, ale vyskytuje se i v přírodě.
Výskyt a výroba
[editovat | editovat zdroj]Nejvíce používaný postup pro výrobu fluoridu hlinitého reakcí oxidu hlinitého Al2O3 a kyselinou hexafluorokřemičitou H2SiF6:
- H2SiF6 + Al2O3 → 2 AlF3 + SiO2 + H2O
Druhý způsob je pomocí tepelného rozkladu hexafluorohlinitanu ammoného (NH4)3AlF6. Menší množství je také možné připravit pomocí reakce hydroxidu hlinitého Al(OH)3 (popř. samotného hliníku) s kyselinou fluorovodíkovou HF.
Trihydrát fluoridu hlinitého se nachází v přírodě jako vzácný minerál rosenbergit.
Využití
[editovat | editovat zdroj]Fluorid hlinitý je důležité aditivum při výrobě hliníku pomocí elektrolýzy. Společně s kryolitem snižují bod tání pod 1 000 °C a zvyšují vodivost elektrolytu.
Mimo jiné je využívaný (společně s fluoridem zirkoničitým ZrF4) pro výrobu fluorohlinitého skla, které se využívá na výrobu optických vláken.
Využívá se k zabránění kvašení.
Zdravotní rizika
[editovat | editovat zdroj]Po požití může dojít k poškození trávicího traktu, jater a ledvin. Znakem otravy jsou bolesti břicha, zvracení a průjem. Při požití většího množství i křeče.
Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Aluminium fluoride na anglické Wikipedii.
- ↑ a b Aluminum fluoride. pubchem.ncbi.nlm.nih.gov [online]. PubChem [cit. 2021-05-23]. Dostupné online. (anglicky)
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- VOHLÍDAL, Jiří; ŠTULÍK, Karel; JULÁK, Alois. Chemické a analytické tabulky. 1. vyd. Praha: Grada Publishing, 1999. ISBN 80-7169-855-5.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Fluorid hlinitý na Wikimedia Commons